Първият български филм, участвал в същия раздел на този най-мащабен европейски фестивал, е „Голямото нощно къпане” на Бинка Желязкова, през 1981 г. През 1986 г. участваме със „Закъде пътувате” на Рангел Вълчанов. И последното ни до днес участие, преди паузата, е през 1988 г. – с „Време на насилие” на Людмил Стайков. „Посоки” e четвъртият пълнометражен игрален филм на режисьора Стефан Командарев, чийто „Светът е голям и спасение дебне отвсякъде” влезе в краткия списък за наградите „Оскар” за чуждоезичен филм. Той е и най-разпространяваният български филм – в над 110 държави и получил 35 награди, половината от които – на публиката.
„Посоки” се развива в едно денонощие – в шест софийски таксита се преплитат съдбите на хора, част от съвременната ни действителност. Шофьорите на таксита са водещите герои, често – най-точните свидетели на действителността, включително и от тъмната й страна. Някои от тях са принудени да бъдат психолози и терапевти, понякога спасители, други са агресори, трети – жертви. Те са част от истинския ни живот. Останалите герои на тези истории са клиентите на такситата – различните лица на българското общество. Редуват се драматични и комични епизоди из нощна София. Сценаристи са Симеон Венциславов и Стефан Командарев, оператор-Веселин Христов („Синът”, „Жажда”, „Пеещите обувки”, „Дрехи”), а участват Анна Командарева, Васил Василев – Зуека, Иван Бърнев, Герасим Георгиев – Геро, Васил Банов, Асен Блатечки, Ирини Жамбонас, Стефан Денолюбов. Филмът е копродукция с Германия и Македония. Български продуцент e „Арго филм” (Стефан Командарев и Катя Тричкова).
„Уестърн” е копродукция между Германия, България и Австрия, а филмът разказва историята на съвременен дуел между мъж и съперника му. Копродуценти от българска страна са „Братя Чучкови”.
Един от най-успешните български режисьори Стефан Командарев е дипломиран лекар, преди това дал клетва и служил в славните ракетни войски на Българската армия. Той споделя принципа, че в живота няма нищо случайно. Не е случайно и това, че го наричат „Доктор Кино”…