За да създадем машина на времето, за гориво са нужни две съставки – носталгия и въображение. Но ако се вгледаме в историята и събитията, които създава Национално дружество „Традиция“, очевидно е нужно и още нещо – много енергия, организация, прецизност и любов към детайлите. Дружеството с председател Христо Калистерски се създава през 1997 г. и в него вече членуват 45 клона от цялата страна. То е наследник на едноименния софийски клуб – организация на любителите на историческото оръжие, създаден 6 години по-рано.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/08/1.jpg)
Сдружението вече разполага с приблизително 1000 членове, а всяка година се реализират около 55 възстановки в България. За пръв път се сблъсках с неговите ентусиасти на полигон „Тюлбето“, където върху дългите маси можеха да се видят бойни снаряжения от различни епохи на българската армия – оръжия, облекла, знаме, битови предмети. Там беше представено дружеството от Казанлък, наименувано на 23-ти шипченски полк. Регионалните клонове на „Традиция“, по идея на стожера на дружеството Върбан Минев, са с имена на полковете, които са били формирани в дадения район. Затова клонът в Казанлък носи това име, а този в Априлци, Троян, Севлиево – на 34-ти Троянски пехотен полк, в Нова Загора – името на 34-ти Загорски полк и т.н.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/08/2.jpg)
Всеки клон изучава местната история и събира, възстановява и превръща в колекция експонати, характерни за града, в който живеят. Дружеството прави почти всяка седмица различни възстановки из цялата страна. Най-атрактивната е направена през 2004 г., първата на вр. Шипка. През 2006 г. следва атракцията в Панагюрище, посветена на Априлското въстание. Най-мащабните събития, реализирани в България досега, са на Априлското въстание в Панагюрище, Клисура и Копривщица, възстановката на Плевенската епопея от 1877 г., на Панорамата и на моста на р. Вит. Особено място заемат атрактивните картини, посветени на Първата световна война – мобилизацията на 34-ти Троянски пехотен полк в Ловеч през 2015 г., епопеята в Добрич през 2016 г. и двете възстановки, посветени на Дойранската епопея през 2018 и 2019 г. в Троян.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/08/5.jpg)
На 20 юли тази година беше възстановката с последните боеве, които води четата на Хаджи Димитър на вр. Бузлуджа. В нея са участвали 140 човека от дружеството. На 24 август предстои да се пресъздаде драматичната картина от боевете на Шипка – там се очакват около 300 участници. Събитията са истински живи картини и не отговарят съвсем точно на думата възстановка. На Шипка участниците ще са с униформи – копия на действителните униформи на опълченците.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/08/7.jpg)
Ето какво разказва Николай Байнов, управител на 23-ти Шипченски пехотен полк в Казанлък и заместник-председател на Национално сдружение „Традиция“: „Бяхме участници в мащабното възстановяване на събитията на вр. Бузлуджа с четата на Хаджи Димитър, а за „Боевете на Шипка“ сега събираме над 300 човека. Занимаваме се с уроци по родолюбие по училищата, работим съвместно с Министерството на отбраната по подобни проекти. Догодина ни предстои най-голямата възстановка на Гургулят, която ще я правим съвместно със Сухопътните войски и Министерството на отбраната. Работим заедно, помагаме си. Тук на „Тюлбето“ представяме няколко епохи – от Първото българско царство през хайдушкото движение, въстаническото, опълчението, Руско-турската война, Балканската война, Първата световна война и Втората световна война. Оръжието е притежание на членовете на Национално дружество „Традиция“. Дрехите са близки до действителността. Направени са реплики от експонати в музеите, но имаме и от различни източници, в немалко случаи са по-добри от музеите.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/08/6.jpg)
Представили сме знамето на 23-ти Шипченски пехотен полк. То е репродукция, оригиналът е взет от музея, събитията са проучени подробно. Да се избродира по този сложен начин не беше лесен проблем. Намерихме майстор в Добрич. Отне ни 6–7 месеца да бъде извезано. Бродерията е много добра, с високо качество и пазим знамето като очите си. На него има медал, връчен на нашето дружество по случай 10-годишнината му. Върхът на дръжката му завършва с отливка, която направи наш член.