Ивайло ПАШОВ
Появата на военния комплекс в България е интересна и куриозна.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/3-1024x1006.jpg)
На 30 август се навършват 50 години от създаването на 97 отделен зенитно-ракетен дивизион „Куб“. Това е първото военно формирование у нас, въоръжено със зенитно-ракетния комплекс 2К12 „Куб“. С него се поставя началото на нов етап в развитието на родната противовъздушна отбрана (ПВО), в който тя се насища с високо мобилна техника с много сериозни бойни възможности. Постепенно „Куб“-овете (от няколко модификации) формират основата на армейската ПВО, а когато след 2002 г. са преподчинени на Военновъздушните сили (ВВС), тези комплекси и разчетите им си спечелват славата на тяхната „желязна пехота“. Преминали известна модернизация с тях продължава да се носи бойно дежурство, активно се участва в национални и международни учения, и почти ежегодно се доказват в стрелби на полигон Шабла, в състава на Първа зенитно-ракетна база.
Появата на „Куб“-а в България е колкото интересна, толкова и куриозна. Разказвам я чрез спомени на преки нейни свидетели от книгата „Историята на поделенията, въоръжени със зенитноракетни комплекси 2К12 „Куб“ на о.з. подполковник Пеньо Неделчев.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/1-1-745x1024.jpg)
Превъоръжаването на противовъздушната отбрана на Сухопътните войски (ПВО на СВ) със зенитно-ракетни комплекси (ЗРК) започва със заповед на тогавашния министър на отбраната армейски генерал Добри Джуров. С нея, считано от 16 октомври 1974 г., е създадено ново поделение в Нова Загора – 97 отделен зенитно-ракетен дивизион (97 озрдн) с военнопощенски номер 90300 (след 1978 г. – 34600). Формированието е поставено на пряко подчинение на създаденото през 1973 г. Командване на СВ (КСВ) и скоро става първото, въоръжено със ЗРК „Куб“ у нас.
Това е един от най-ефективните ЗРК в света по това време. Пристига в България през втората половина на юли 1974 г. след изключителния си триумф над израелската авиация в близкоизточните войни. Поводът за появата му разкрива разказът на о.р. полковник Тодор Тодоров, началник на ПВО на 1-а армия (тогава началник на разузнавателен отдел): „За участие във военния парад на 9 септември 1974 г. от СССР се доставиха зенитно-ракетен комплекс „Куб“ и зенитно-артилерийски комплекси „Шилка“. Техниката се предоставяше само за показ в парада по случай 30-годишнината от деветосептемврийското въстание, след което руснаците щяха да си я приберат обратно. Беше поставена на съхранение в парковите клетки на 9-ти армейски зенитен артилерийски полк (9 азап) на 4-ти километър в София. За провеждане на тренировки с нея нощно време се наложи преместването й в района на поделението в Суходол. След участието й в парада отново бе върната в района на поделението на 4-ти километър. Не беше планирано въвеждането на ЗРК „Куб“ на въоръжение през тази петилетка , защото сумите за покупката му бяха доста сериозни.“
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/4.jpg)
Българските екипажи, участващи в тренировките и военния парад със съветската техника, са подбрани от службите за сигурност. Това са офицери-зенитчици от различни други поделения. Те се явяват в поделението в Суходол късно вечер (22:00 ч) и в цивилно облекло.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/5.jpg)
О.р. полковник Петър Марков, първият действащ заместник-командир на батареята (комплекса) „Куб“, който тогава е млад офицер в 9 азап разказва: „С техниката имаше 4 съветски офицери и 6 сержанти. Съставът на ЗРК „Куб“ беше една станция за управление, разузнаване и насочване (СУРН), 4 самоходни пускови установки и половин технологичен поток. След седмица обслужване, вкл. пребоядисване (макар че машините бяха с нова боя) започнаха тренировките под ръководството на офицерите – от А до Я, включително привеждане от походно в бойно положение и обратно. С верижните машини се провеждаха маршове по околовръстното шосе, като на всяка пускова имаше по 3 учебни ракети.“
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/7-1024x683.jpg)
Друг участник в събитията е о.р. полковник Александър Коцев, тогава капитан, а по-късно първият началник на щаба на поделение 90300: „Знаехме, че това ще е само демонстрация на съветската техника за ПВО след триумфа й в Близкия изток и на нарастващите възможности на българската противовъздушна отбрана, след което руснаците щяха си я приберат обратно. За липсата на готовност на българската страна да приеме, разположи, експлоатира и поддържа този нов ракетен комплекс говореше факта, че нямаше избрано място за дислокация и обучен персонал.“
Но военното дефиле по жълтите павета в София е последвано от правителствено решение за въоръжаване на българската ПВО със ЗРК „Куб“. То внася смут и объркване в противовъздушните среди. Започва борба кой де не го приеме! О.р. полковник Коцев твърди, че първоначалното намерение е да го придадат на ПВО и ВВС, но оттам се противопоставят, защото не съответства на схващанията им за бойно използване. Има резерви към мобилността му, а и към това, че батареята е само една.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/7-2-1024x683.jpg)
Мнението на ПВО и ВВС надделява и комисията се обръща към КСВ. И то изразява несъгласие, изтъквайки, че няма подготвени кадри за поддръжка, експлоатация и бойно използване, но в крайна сметка комплексът е приет на въоръжение от ПВО на СВ. Решено е да се разположи на особено опасните направления в Южна България за прикриване на първоешелонните ни дивизии срещу южните съседи.
Започва търсене на място за дислокация. Разглеждат се районите на Гурково, Николаево, връх Чумерна, Горска поляна, Полски градец и др. По съвет на руснаците да се мисли, къде ще работят жените и учат децата на ракетчиците, е избегнат зътънтен гарнизон. Накрая е избран районът на Нова Загора. Това не е случайно, защото на 30 км е щабът на Втора мотострелкова дивизия – Стара Загора. За спешното осигуряване на командни и технически кадри хвърчат заповеди и къде по желание, къде по нежелание, те постъпват основно от ПВО и ВВС.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/7-3.jpg)
„В края на септември беше формирана колона от 5 трайлера и останалите колесни машини от комплекса, която извърши тежък тридневен марш по подбалканския път. Техниката бе предислоцирана по маршрута София – Карлово – Пловдив – Нова Загора и поставена на съхранение в парковете на радиотехническия батальон в района на Горска поляна, Новозагорско. Най-голямото изпитание, независимо от трудностите по време на марша, беше завоя при влизане през портала на батальона. Независимо от старанието на шофьорите на МАЗ-ове, новият портал на поделението беше бутнат за ужас на неговия командир. Във въздуха витаеше слухът, че ще се създава ново поделение…“ – продължава о.р. полковник Коцев.
За първи командир на новото поделение (97 озрдн) е назначен подполковник Христо Бояджиев. Първоначалният щат на формированието (вкл. 50 наборни войници) е непълен и вакантните длъжности са заети едва към началото на ноември 1974 г., с пристигането на много офицери от дивизионите на ПВО на страната.
Първоначално поделение 90300 е с ранг на дивизион, в чиито състав има само една зенитно-ракетна батарея „Куб” (т.е. ЗРК) и половин техническа батарея, радиолокационен взвод (с радиолокационна станция П-15) и обслужващи подразделения. В бойната батарея влизат СУРН-а, 4 самоходни пускови установки, транспортно-зареждащи машини и зенитни ракети.
![- armymedia.bg](https://armymedia.bg/wp-content/uploads/2024/09/8.jpg)
Известно време воинската част съществува само на книга без обособен район. С цел легендировка, униформата на всички от дивизиона е със синя окантовка, както на военнослужещите от съседното поделение от РТВ на СВ.
В края на декември група от 20 души, начело с командира на дивизиона, заминава на първия курс за изучаване на ЗРК „Куб“ в Ленинград. Завръщат се на 31 май 1975 г. и започват да предават наученото. Първото голямо тактическо учение, в което участва целия личен състав и техника на поделението, е „Гранит-76“. За отлично представяне всички са наградени със служебна благодарност. Направен е и показ пред членовете на висшето държавно ръководство на полигона „Тюлбето” край Казънлък. Представени са СУРН и две самоходни пускови установки с по 3 учебни ракети, доставени с помощта на трайлери. Демонстрирано е развръщане/заемане на боен ред от движение, тактическите и технически възможности на комплекса. Военният министър Добри Джуров е доволен и изразява увереност, че и на предстоящото първо тактическо бойно учение на дивизиона на полигона Ашулук (1977 г.) ще постигнат отлична оценка. Както и става. И следващите 25 години, в които формированието съществува, са изпълнени с много забележителни моменти.